Ørneredet
Alt klart her, sir. Vi venter på ordre.
Over og ut.
Vår mann styrtet kl. 02.00 i natt.
SHAEF, i sin allvitenhet, underrettet oss ikke før kl. 10.00.
Helvetes idioter som ikke underrettet oss.
Helvetes dobbeltidioter som ikke hørte på oss fra starten.
Uansett, han er altså her...
i en by kalt Werfen...
på Schloss Adler, Ørneredet.
Og tro meg, navnet er fortjent, for bare en ørn kan nå det.
Vår jobb er å komme oss inn der, og få ham ut raskest mulig...
før de får informasjonen ut av ham.
Hvorfor er du så sikker på at han er der, sir?
Mosquito-flyet hans krasjlandet bare 16 km unna.
Schloss Adler er hovedkvarteret...
til tysk etterretning i det sørlige Bayern.
Hvor ellers ville de føre ham?
- Hvordan styrtet flyet, sir? - Med verdens verste uflaks.
Vi utførte et raid over Nürnberg forrige natt.
Det skulle ikke vært tyske kampfly 16 mil fra den østerrikske grensen.
Men en Messerschmitt-patrulje skjøt ham ned.
Det er ikke så viktig uansett.
Det viktige er at vi får ham ut før han plaprer...
eller snarere at dere får ham ut.
Hva med fallskjermsoldater, sir?
Schloss Adler er utilgjengelig og uinntagelig.
Bare en bataljon med fallskjermsoldater kan ta den.
Vi har ikke tid til det.
List og hemmeligholdelse er vårt eneste håp...
og jeg formoder at dere er listige og hemmelighetsfulle.
Vi vet at dere aldri har jobbet sammen som et team...
men dere kjenner hverandre, unntatt løytnant Schaffer.
Dere har nok lagt merke til at Schaffer...
bærer distinksjonene til den amerikanske Ranger-divisjonen.
Det skulle tale for seg selv.
Major Smith vil føre laget inn.
Dere er alle eksperter på å overleve bak fiendens linjer...
Smith, løytnant Schaffer...
sersjantene Harrod og MacPherson med sine militære ferdigheter...
dere andre i andre oppgaver.
Dere snakker flytende tysk.
Dere har blitt trent i ulike kamptyper.
Om noen har en sjanse til å få ham ut, er det dere.
Det fins jo en annen mulighet, sir.
Som med 100 prosent sikkerhet vil lykkes.
Verken admiral Rolland eller jeg hevder å være allvitende eller ufeilbarlige.
Har vi oversett et alternativ?
En Pathfinder-skvadron med Lancaster-fly med 10 tonns bomber.
Jeg tror ikke noen i borgen noensinne ville plapre mer.
Ei heller tror jeg du forstår situasjonens alvor.
Fangen, general Carnaby, er amerikaner.
Dreper vi ham, ville general Eisenhower...
sette inn den andre fronten mot oss istedenfor mot tyskerne.
Visse høfligheter må respekteres i vårt forhold til våre allierte.
Flott, mine herrer. KI. 22.00 i kveld på flyplassen.
- Ingen flere spørsmål? - Jo, sir.
Jeg ber obersten om unnskyldning, men hva dreier dette seg om?
Hvorfor er denne mannen så forbannet viktig?
- Hvorfor... - Takk, sersjant.
Du har all informasjonen du trenger.
Om vi sender en mann i det som kan bli hans død...
har han rett til å vite hvorfor.
Det er såre enkelt, sersjant.
General Carnaby er en av strategene...
i planleggingen av den andre fronten.
I går kveld la han ut for å møte sine kolleger i Midtøsten...
for å fullføre planene om invasjonen av Europa.
Møtet med russerne skulle ha funnet sted på Kreta.
Dessverre kom ikke flyet hans fram.
Får tyskerne ham til å snakke...
kan det bety at vi ikke får en andre front i år.
- Forstått, sersjant? - Ja, sir.
- Unnskyld, sir. - Alt i orden. Glem det.
Har dere flere spørsmål, vil major Smith svare på dem.
Det var alt, mine herrer.
Gjør dem klare. Vi nærmer oss slippstedet.
I beredskap!
Grønt lys! Hopp!
Hvor er Harrod?
Sist jeg så ham svevde han mot trærne der borte.
Ålreit. Spre dere.
Vi må finne ham.
Major!
- Nakken hans er brukket. - Helvete.
Hva gjør vi nå? Begraver ham eller etterlater ham her?
Vi etterlater ham.
Snøen vil dekke ham om et par timer.
Dra tilbake og hent utstyret. Jeg vil se om radioen virker ennå.
Radioen virker. Det ligger en låve en kilometer nede i dalen.
Vi bruker den for å sjekke utstyret.
- Hva med dem som bor der? - Det er ingen der.
Dette er et seterbeite.
De fører buskapen opp i mai og ned i september.
Resten av året er stedet fullstendig tomt.
Kom, så går vi.
Dette er på en måte ikke meg.
Det er ingen av oss, Jock.
Du er kokken. Lag...
noe varm mat og varm kaffe, og kontakt London via radio.
Helvete. Jeg glemte kodeboka i Harrods uniform.
- Jeg drar og henter den. - Nei. Det er min feil.
Høres ut som det fortsatt er snøstorm.
Er jeg ikke tilbake innen en time...
så signaliser med nødbluss fire ganger hvert femte minutt.
Det kunne føre en blind mann hjem.
Det kunne føre et tysk regiment hit også.
Det er ikke en tysker i åtte kilometers omkrets.
Ingen går herfra før jeg er tilbake.
- Jock, la det bli igjen litt kaffe til meg. - Den blir kald til da.
Det sies at det er en fordel. Ingen vil drikke opp kald kaffe.
Holdt.
Snu deg.
Du brukte god tid på å komme hit, hva?
Hadde ting å ta meg av.
God reise?
Herlig. Jeg frøs nesten i hjel på det pokkers flyet.
Hvorfor sørget du ikke for varmeflasker eller en elektrisk oppvarmet drakt?
- Jeg trodde du elsket meg. - Jeg kan ikke hjelpe for det du tror.
Du klarte å få med deg utstyret.
Er dette velkomsten jeg får?
For øyeblikket, dessverre. Radiooperatøren ble drept i slippet.
Hva skjedde?
Noe brøt nakken hans.
Enten et knivskjefte eller en geværkolbe.
Huden var hel, men misfarget.
Så noen brakk nakken hans like etterpå...
så det skulle se ut som en ulykke.
Ved daggry fører jeg laget over åsen til den neste dalen.
Vi holder oss i skogen helt til sju. Ikke snuble over oss.
Så snart det blir mørkt, drar vi inn i landsbyen Werfen.
Der er det et gasthaus kalt Zum Wilden Hirsch.
Bak det til høyre ligger det et vedskjul.
Jeg møter deg der klokken åtte i morgen kveld.
- Og etter det? - Det får du vite når den tid kommer.
- Jeg ser du er godt utstyrt. - Ikke bry deg om det.
Hvordan vet du om Zum Wilden Hirsch og vedskjulet?
Jeg har rett til å vite det.
Du har ikke rett til å vite noe.
Vi har jobbet sammen i tre år. Jeg er proff.
Jeg også.
Om jeg var den gifteglade typen, noe jeg...
- Jeg trodde du hadde hastverk. - Jeg har det.
Har ikke du?
Hvorfor ble du så lenge?
Jeg var veldig heldig.
Jeg støtte på en deilig blondine.
Hun lå i en snøskavl.
Har hun en venninne?
Du har uflaks, dessverre.
- Takk for at du satt oppe og ventet. - Ingen årsak.
Løytnant, hvorfor legger du deg ikke?
Det blir lyst om et par timer. Du også, Jock.
Ja. Jeg skal det.
Får ikke inn noe.
Kan det være stormen?
Ja, vi prøver igjen i morgen tidlig.
Løytnant, bli med meg. Resten blir her.
Best å etterlate oppakningen her.
Noen må være helt fra vettet.
Tror obersten din at noen kan ta seg inn der?
Kunne han infiltrere den tyske Overkommandoen...
mener han at vi kan komme oss opp der.
Han gjorde hva for noe?
Fra '40 til '43 var han i Tyskland, først i Wehrmacht...
og så i hovedkvarteret i Berlin.
Det sies han kjente Hitler ganske godt.
- Jeg syntes han så litt gæren ut. - Ja, han er nok det.
Vi har våre egne problemer. Få gutta inn blant trærne.
Vi har ført dem for langt ut. Se til at de holder seg i skogbrynet.
- Hva med deg? - Jeg kommer straks.
- Se til at de holder seg bak trærne. - Ålreit.
Broadsword kaller Danny Boy. Over.
Danny Boy kaller Broadsword. Fader Machree venter.
Dette er fader Machree, Broadsword.
Hva er din nåværende posisjon? Over.
Skogen rett vest for borgen. Nedstigning ved skumring. Harrod død.
Over.
Ble Harrod drept ved en ulykke? Over.
Nei. Over.
- Av tyskerne? Over. - Nei.
Neste radioforbindelse usikker. Holder dere beredskapen?
Over.
Oberst Turner og jeg blir i hovedkvarteret til oppdraget er fullført.
Lykke til. Over og ut.
Det ser ut som du har rett, sir.
Ja, jeg er redd for det.
Hvem blir nestemann?
- Kanskje Smith selv. - Neppe.
Noen folk har en sjette sans.
Han har en sjette, en sjuende og en åttende.
- Han er vår beste agent. - Sett bort fra deg selv.
Selv om han er den beste, virker likevel oppdraget umulig nå.
Se der nede, ved foten av borgen.
Dobermanner.
Dobermanner, vakttårn og ståltrådgjerde.
Gjerder kan kuttes opp eller klatres over.
Tror neppe man kan klatre over det. Det går 3000 volt gjennom det.
Om jeg ikke tar feil, major, er det en militærleir der borte.
Du tar ikke feil. Dette er hovedkvarteret til Wehrmachts Alpekorps.
Har du flere overraskelser på lager, vil jeg gjerne vite om dem.
Jeg trodde du visste det.
Hvorfor tror du vi ikke er kledd som matroser?
Ekserserende tropper kommer og går i ett.
Hva er vel seks nye fjes blant 600?
Major, dette er hovedsakelig et britisk oppdrag.
Jeg er amerikaner. Aner ikke engang hvorfor jeg er her.
Du er her fordi du er amerikaner.
Kjære Kramer, du er blitt litt gråhåret siden jeg så deg sist.
Jeg er redd for det, sir.
- Hvordan er det i Berlin? - Ting er forandret.
Liker du helikopteret mitt?
- Det ser farlig ut. - Du må prøve det.
Major Bergholder, min adjutant.
Major Brandt, Jegerbataljonen.
Oberst Weissner, baseforsvar.
Major von Hapen, Gestapo.
- Har du forhørt ham? - Nei. Jeg ventet på deg.
Vet major von Hapen at general Carnaby er her?
Jeg fortalte om hans ankomst, men ikke om hans betydning.
Fint. Jeg vil helst holde Gestapo utenfor denne saken...
- til vi har fått informasjonen vi vil ha. - Greit.
Vi vil ikke at de skal rote det til med torturkamre.
Dette forblir et militært anliggende inntil videre.
- Jeg er enig. - Fint.
Jeg har hatt en slitsom reise fra Berlin. Jeg vil gjerne stelle meg litt.
Kanskje sove et par timer før jeg møter general Carnaby.
- Jeg følger deg til innkvarteringen. - Takk.
Møtet vil finne sted når du måtte ønske.
Werfen
Holdt. Vis identifikasjon.
Greit.
Jeg har selvsagt skrevet mange ganger, men...
med så mange soldater på perm i Berlin, husker hun neppe meg.
Men man håper alltid at du er den hun aldri vil glemme.
Hva het hun forresten?
Ja visst, jeg husker Fred. Hun var den lille rødhårede.
Vi prøver dette stedet bak oss.
Når dere er innenfor, så gå litt rundt.
Prøv å snappe opp hva som helst om general Carnaby.
Vi møtes her om en halv time.
To øl.
Ser deg senere.
Skal det være noe mer?
Og hvem er så du, min skjønne alperose?
- Heidi. Hold opp, jeg må jobbe. - Ingen jobb er viktigere...
enn å underholde fedrelandets soldater.
- Skal jeg synge for deg? - Jeg hører altfor mye synging.
Ja vel. Da skal jeg plystre. Den er sånn...
Jeg tipper du har en vakker sangstemme også.
Takk for det.
Møt meg i vedskjulet om fem minutter.
Fik til meg i ansiktet så hardt du kan.
Major, din oppførsel sømmer seg ikke for en Wehrmacht-offiser.
Herr major, når du tiltaler meg.
Major Bernd Himmler. Sier det navnet deg noe?
Jeg råder deg til å passe dine egne saker heretter.
Forstått?
- Konjakk. - Vi tar to.
Jeg antar du ikke fant ut noe om general Carnaby.
Jeg kom ikke så langt. Takk.
Hva snakket du og den majoren om?
Jeg sa jeg var Himmlers bror.
Da skjønner jeg hvorfor han ble litt skjelven.
Ikke bare litt, vil jeg tro.
Hold øye med ting. Er straks tilbake.
Kle av deg.
- Men jeg... - Ingen protester. Kle av deg.
Ja vel.
Slapp av. Jeg mente det ikke sånn.
Du skal opp til borgen i kveld som hushjelp.
Hvordan? Naken?
Ingen dum idé, men litt oppsiktsvekkende.
Det er hushjelpmangel i Tyskland, og Schloss Adler er intet unntak.
Du er typen de søker, ung, intelligent, pen...
og ikke helt uten humoristisk sans.
Du må være gal.
Hvis ikke, hva gjorde jeg da i denne jobben?
Hør veldig godt etter.
Du skal ankomme med buss fra Steingaden om 20 minutter.
Du heter Maria Schenk. Du kommer fra Rhinland.
Gi meg den støvelen.
Du hadde tuberkulose og måtte slutte i jobben.
Du har en kusine, Heidi, som jobber på Zum Wilden Hirsch.
Du fikk jobben gjennom henne.
- Hvor er mine identifikasjonspapirer? - I den kofferten...
samt reisetillatelsen din. Heidi vil gi deg resten senere.
Det må ha tatt tid å forberede alt dette.
Sikkert. Falskneriavdelingen vår gjorde en utmerket jobb med papirene.
Men jeg trodde general Carnabys fly krasjet i går morges.
Det var omhyggelig iscenesatt.
Flyet ble krasjlandet på Oberhausen militære flyplass...
omtrent åtte km herfra.
Det var fullt av maskingeværhull. Britiske maskingeværhull.
Men hva så? Et hull er et hull.
Prøver du å si at du ville risikere livet til en amerikansk general...
- og alle planene for den andre fronten? - Selvsagt ikke.
Gi meg den andre støvelen.
Det haster med å komme inn i borgen...
før de finner ut at de ikke har general Carnaby.
Den fyren de har vet ikke mer om den andre fronten...
enn jeg vet om månens bakside.
Han er en amerikansk korporal.
Han heter Cartwright Jones.
Han er eks-skuespiller, sikkert annenrangs...
men han er prikk lik generalen.
Overtalte du den stakkars mannen til å gå med på dette?
Han gjorde det frivillig. Hvilken skuespiller ville ikke det?
Klarer han dette, blir det høydepunktet i hans karriere.
Det kunne også bli en kort opptreden.
Ja. En enkeltforestilling.
Her er vi.
Mary, nå Maria, dette er din kusine Heidi.
Legg igjen denne i fall du ransakes.
Heidi vil fortelle hva du må gjøre.
Hun har vært en av våre beste agenter i Bayern siden 1941 og...
For en forkledning.
Han dro tre minutter etter meg...
i all hast, så han var ikke etter meg.
Dro noen av de andre?
Ikke som jeg kunne se, men det er så fullt her...
og det er mange andre utganger.
Alle sammen kunne ha sneket seg ut.
Nå får du legge kortene på bordet, ellers kan du avskrive meg.
Vi vet begge to at radiooperatøren ikke ble drept i slippet.
Nå som MacPherson er død, er det bare fem igjen av oss.
Enten forteller du hva som foregår, ellers blir dere bare fire.
Ålreit, løytnant.
Du spurte i dag morges hvorfor du, en amerikaner, var på dette oppdraget.
Svaret er egentlig veldig enkelt.
Å, min kjære Maria, så du kom likevel.
Kjære kusine Heidi, så godt å se deg etter så mange år.
Gestapo. Jeg er så glad for å se deg.
Får jeg presentere en venn av meg? Major von Hapen.
Min kusine Maria Schenk.
Din kusine sa du ville komme, Fräulein Schenk, men Heidi...
du fortalte ikke at hun var så vakker.
Takk.
Når du er klar til å ta taubanen til borgen...
- vil jeg ha æren av å følge deg. - Takk.
Og jeg blir med henne.
Begge to? Så heldig jeg er, da.
Fräulein, vi ses litt senere.
Dette er et kart over borgen.
Og instruksene dine.
Forbered deg skikkelig.
Det ser ikke ut som han er her.
Skal tro hvor han er. Jeg ga ordre om at ingen skulle gå.
Skal jeg gå utenfor og se?
Hør etter!
Vi ser etter fire eller fem Alpekorps-desertører fra Stuttgart.
For å flykte drepte de to offiserer og en vaktsersjant.
De ble sist sett med kurs hitover.
Listig. Virkelig listig.
Offiserene fra avdelingene 13, 14 og 15 skal tre fram øyeblikkelig.
Sjekk papirene deres.
Forslag, mine herrer?
Løytnant?
Jeg tror vi vil ha større sjanse utenfor enn her inne.
Enig.
Mine herrer, vi ses etter krigen.
Disse papirene er fra fjerde Panzer-divisjon i Stuttgart.
Når ble de utstedt?
- Oberst. - Hva er det, major?
Jeg og de andre er de du ser etter. Vi vil overgi oss.
Før disse tre mennene bort til avhør.
Offiserene blir med meg.
Unnskyld meg.
- Ja. - Major von Hapen.
Ja, sir.
Fräulein.
- Stopp. - Det er bare skolissene mine.
- Best vi kvitter oss med denne. - Ja.
Over klippen. Vi dytter den.
Ålreit. Dytt.
Litt til.
God kveld, løytnant.
Dette er frøken Schenk. Løytnant Kernitser.
Hun er oberstens sekretær, ansvarlig for alt kvinnelig personell.
Får jeg se papirene dine, takk? Dine også, Fräulein.
Følg meg.
- Vi ses kanskje litt senere. - Takk.
Finner du noe interessant, major?
Jeg hører at det var litt ståhei i landsbyen i kveld.
Ikke noe alvorlig.
Bare pågripelse av fem desertører. Det er alt.
Ikke helt. Det var ordrene som ble gitt.
Men faktisk var det fem britiske agenter kledd i tyske uniformer.
Britiske agenter? Og jeg ble ikke underrettet?
Jeg underretter deg nå, major.
Om du ga ordrene, oberst...
da må du ha visst en stund...
hvem de var og at de var her i distriktet.
Vi ringte deg på kontoret og på rommet.
Du var ikke der.
Jeg må vel ikke minne deg på...
at jeg er ansvarlig for all Gestapo-aktivitet i området...
og avsløres utenlandske agenter, skal jeg underrettes straks!
- Du var ikke her, major. - Så får du finne meg, oberst.
Min plikt er å informere deg, ikke å lete i hvert eneste gasthaus.
Jeg kjenner din plikt.
Og din lojalitet.
La meg minne deg på, major, at jeg er oberst i SS...
og ikke en løytnant som du kan skremme med trusler!
Jeg er fullt klar over din militære rang og posisjon, oberst...
samt dine forsøk på å vanære meg overfor mine overordnede i Berlin.
Er det snakk om vanære, besørger du det selv.
God natt.
- Best du lukker døren. - Ja visst.
Her er alt du trenger.
Automatvåpen, feltkikkert, hyssingnøste og blylodd.
- La du de tingene der? - For en uke siden.
- Visste du om dette allerede da? - Ja. Lykke til, kusine.
Vi kan trenge disse.
Det har vel slått deg at tyskerne vet hva som foregår nå.
Tanken har streifet meg.
Broadsword kaller Danny Boy.
Over.
Broadsword kaller Danny Boy. Over.
Broadsword, sir.
Danny Boy kaller Broadsword. Kom inn, Broadsword. Over.
MacPherson myrdet. Thomas, Christiansen og Berkeley fanget.
Jeg entrer borgen innen en time.
Vennligst sørg for transport. Over.
Trekk dere ut nå, Broadsword. Redd dere selv. Over.
Nå tuller du. Over og ut.
Dette er en ordre, Broadsword. Over.
Han er borte, sir.
Pokker!
Alt er min feil.
Alt er vår feil, oberst.
Det var min idé.
Kanskje jeg begynner å bli for gammel.
Kanskje er vi begge for gamle.
Uansett så fins det ikke lenger tvil.
Tyskerne har fullstendig infiltrert Ml6.
De vet om hvert eneste trekk, nesten før vi gjør det.
Hvor i helvete får de det fra?
Vi håndplukket samtlige til dette oppdraget.
- Vi har topp sikkerhet. - Sikkerhet?
Det ordet er blitt en sabla vits.
Vi har selskap.
- Åpne vinduet. - Ja vel.
Legg sekken i bussen og prøv å starte motoren.
- Hvordan går det? - Prøv å starte den.
Ja vel.
Ja. Kaptein Müller, med tre fanger.
Ja vel.
La denne stå igjen og knyt den andre til enden av tauet.
Herregud, det tok nesten livet av meg.
Du burde ikke dra på sånne halsbrekkende oppdrag.
Du er for gammel.
Takk, det var pent sagt.
Første gang jeg er varm siden jeg kom til dette helsikes landet.
- Har du et kart over borgen? - Ja.
Kan du hente det?
Hvorfor hjelper du ham ikke?
Hvorfor det? Han er fullt i stand til å klare seg selv.
Kunne jeg klatre opp på egen hånd, kan vel han?
Første til venstre ned trappen, tredje dør.
Den neste til høyre fører til den østre fløyen.
Ned igjen. Andre til venstre.
Telefonsentralen.
Har du noe imot å hjelpe meg litt?
Du har visst en drøss med kvinnfolk gjemt rundt om i dette landet.
Unnskyld. Dette er Mary. Hun er en av oss.
- Løytnant Schaffer. - Hallo.
Hallo, Mary.